Geologické poměry v NPR Brouskův mlýn

RNDr. Václav Novák

Žižkovo nám. 29, 373 12 Borovany

	Téměř celou plochu NPR zaujímají nivní sedimenty holocenního stáří. Jsou to: šedohnědá rezavě smouhovaná silně nestejnoměrně písčitá humózní hlína až hnědošedý jílovitý písek s vysokým obsahem organické hmoty, s ojedinělými valouny křemene a úlomky dřeva, dále šedý jíl a tmavohnědý jemně písčitý jíl. 
Vzájemné vymezení těchto hlavních typů zdejších nivních sedimentů je vertikálně i horizontálně nepravidelné. Dosahují celkové mocnosti kolem 3 m. Jako celek jsou z hydrogeologického hlediska spíše nepropustné a způsobují mírnou napjatost mělké podzemní vody, která do NPR infiltruje z hornin budujících okolní mírně skloněné údolní svahy. 
	V podloží nivních sedimentů jsou v mocnosti 1 až 3 m vyvinuty sedimenty údolní terasy (pleistocén, würm). Charakteristickými typy jsou světle béžový až rezavě hnědý středně až hrubě zrnitý jílovitý písek, šedožlutý silně písčitý tuhý jíl s valouny 2 – 10 cm.
	Na obou mírných údolních svazích jsou zachovány denudační zbytky sedimentů nízké terasy (pleistocén, riss). Jsou to žlutohnědé až rezavě hnědé jílovité písky s hojnými valouny křemene do 10 až 20 cm a jiných hornin (slepenec, pegmatit, kvarcit). Jejich rozsah a mocnost jsou nepatrné.
	Na levém údolním svahu, mimo území NPR, byly ve vrtech zastiženy sedimenty mydlovarského souvrství (miocén). Hlavními typy jsou šedozelený jemně písčitý jíl až zelenošedý hnědě smouhovaný jílovitý písek a šedý písek s valouny světlého křemene do 4 cm. Šedozelené zbarvení šedobílého křemene jsou pro mydlovarské souvrství typické.
	Na pravém údolním svahu vystupují v drobných odkryvech sedimenty klikovského souvrství (křída, senon). Jsou tvořeny třemi hlavními typy hornin, které se vertikálně cyklicky střídají:
1.	šedý hrubozrnný pískovec až drobnozrnný slepenec s příměsí křemenných valounů do 2 cm,
2.	 rudohnědý pestře skvrnitý nebo světle šedý hnědočerveně a rezavě skvrnitý jemně písčitý jílovec až jílovitý pískovec,

3.	 bělošedý jemně písčitý jílovec až jílovitý pískovec a světle šedý jíl se závalky okrového písku.
Tyto sedimenty (propustné pískovce a nepropustné jílovce) budují i podloží NPR až do hloubek několika set metrů. Jsou kromě toho rozšířeny v celém prostoru třeboňské pánve a uloženy téměř vodorovně, s mírným sklonem 2 až 3 stupně k jihozápadu. Lze v nich vymezit stejně ukloněné propustné horizonty, které vytvářejí hluboké artéské zvodně. Infiltrační oblasti těchto zvodní jsou od NPR značně vzdálené. Výstup hluboké podzemní vody se uskutečňuje podél tektonicky vymezeného okraje pánve v prostoru stropnického příkopu, to jest právě pod územím NPR Brouskův mlýn. Zřejmě stálý vztlak podzemní vody z hlubokých zvodní zpomaluje podzemní odtok z mělké zvodně a je příčinou toho, že niva Stropnice v NPR nikdy nevysychá.
	Čerpání podzemní vody z hlubokých zvodní pro vodohospodářské účely postupně snižuje artéskou výšku, která v neporušeném stavu dosahovala z 10 m nad terén, až do záporných hodnot, tj. pod terén. Čerpáním se totiž vytváří depresní kužel, takže snížení tlaku se projeví v okolí čerpacích vrtů a šíří se postupně do stále vzdálenějšího okolí. Nakolik depresní kužely způsobené čerpáním snad ovlivní hydrogeologické poměry v NPR Brouskův mlýn, to je dnes ještě otázkou pro budoucnost.